Hon sa saker som: "Handlar inte alla historier om svek?"
"Nej, det stämmer inte", tänkte jag.
Men det kunde jag aldrig säga. Jag kunde bara hålla med henne.
Det var roligare att hålla med henne.
- Jag sov. Släck! - Förlåt.
Jag är din rumskompis.
Jag heter Laura och ska på safari, -
och jag tar med cava till Carrie-
en reflex till Ruth-
en jacka till Juman-
och en...
Jäklar!
En tubkikare till Tracy.
Just det, en tubkikare till Tracy-
och en låda till mig, Laura.
Kommer du inte på universitetsmötet?
Ska du gå på den skiten?
Ja, ska inte alla det?
Jag tror inte någon går dit.
Förutom våldtäktsmän.
Va? Varför våldtäktsmän?
Eller kristna och hemskolade barn. Annars går ingen dit.
Man tänder nog bara ljus där.
Hur vet du allt det här? Skolan har inte ens börjat.
Det här är en början.
Det är vad college är till för.
Vi ska lära er att skriva och tänka.
Ett "B"? Vad irriterande.
Jag skjuter upp saker.
Har du någonsin funderat på... att lämna in saker i tid?
Ja, men jag har svårt för det.
Du kanske ska anstränga dig lite mer.
Okej. Tack.
Det ska jag försöka.
Vad förknippar ni med renässansen?
Det var flott, mycket sammet-
med juveler, brokader och sådant.
Tack.
Jag frågade faktiskt om litteraturen, men det var fint.
Är festen längst ner i korridoren?
- Fick du en inbjudan? - Nej.
Då är svaret nej.
Hon beter sig som en bitch. Ja, den är längst ner i korridoren.
Det känns inte som New York.
Genom att försöka passa in, passar jag in ännu mindre.
Träffar du inte vänner på lektionerna?
Mamma, ingen träffar vänner på lektionerna.
Det visste jag inte.
Vet du hur det känns att vara på en fest och inte känna någon?
Så känns det hela tiden.
Det låter obehagligt.
Fick du mitt mejl? Med sonetten? Gillar du den?
Jag gillade den.
Det finns något mörkt i den, men jag gillar den.
Det är thanksgiving till helgen, så vi ska ha en repetitionsmiddag-
på torsdag i huset.
Javisst.
Det blir första gången med båda familjerna i samma rum.
Åh, Stevie.
Åh, Trace.
Jag var olycklig väldigt länge.
Men jag är glad att pappa och jag höll ihop-
tills du och din bror slutade skolan.
Jag hade inte slutat. Ni skildes när jag gick i high school.
Du hade nästan slutat.
Jag älskar dig, mamma. Oroa dig inte.
Jag vet, raring.
Efter dig läser Brooke en dikt som hon har skrivit.
Du borde ringa Brooke. Hon är i New York.
Jag är dålig på att ringa folk som jag inte känner.
Jag har hört att hon är rolig.
Hon är runt 30, bor i New York och har ett liv.
Hon vill inte höra av en 18-årig avlägsen släkting.
Hon kommer bli din styvsyster, det är inte avlägset.
Ni har mycket att prata om. Ni ska båda läsa dikter på vårt bröllop.
Toppen!
Låtsas inte vara sarkastisk.
Okej.
Ingen står över lagen. Det är poängen.
Antigone tror att hon gör det, men det gör hon inte.
Som en kändis i en trafikolycka eller något.
Vad intressant, Nicolette. Jättebra.
Du kan väl fortsätta läsa.
"För det var inte Zeus som beordrat det, -
inte heller har rättvisans gudinna givit människan en sådan lag."
Du.
"Jag ansåg inte heller att de påbud-
en vanlig dödlig utfärdat skulle kunna ersätta gudarnas oskrivna lag.
Varken idag eller igår."
Det var snällt att du väckte mig.
Det krävs mod för att somna på en lektion med tolv personer.
Tack. Jag gillar mod.
Jag fattar.
Jag är tacksam över att vara här, men varför tar mina föräldrar lån-
för att jag ska höra den där 18-åriga idioten prata?
Många lån.
Jag tänkte köpa frusen yoghurt, vill du följa med?
Ja, men... Jag måste vara någonstans kl. 17.00.
Var?
Det är pinsamt.
Vad är det?
Jag ska skicka en berättelse till Mobius Literary Society.
Sluta! Jag har redan skickat min.
Hur vet man om man kom med?
De skulle publicera en lista.
De enda som kollar listan är de som inte kom med.
De kommer och väcker oss på natten, -
kastar paj i ansiktet på oss, tar med oss till planen-
och tvingar oss att sjunga.
Ja.
MOBIUS Literary Society bidrag
Herregud!
Kom jag med? Herregud, är det sant?
Fan!
De är självutnämnda skitstövlar.
Jag vet. Men jag ville vara en av dem. Då skulle jag kunna dö.
Jag också. Jag håller med dig.
Jag hörde att de bjuder på vin och ost, och alla har portföljer.
Jag vet.
När jag var på visning här-
var guiden en av dem. Det var därför som jag ville hit.
Jag hörde pajkastningen hela natten.
De kastade på honom bredvid. Han ser inte ens ut som en författare.
Jag är ledsen.
Ska vi byta berättelser?
Visst.
Jag ska fylla på våra drinkar.
Jag gillade din.
Tack. Jag gillade din också.
Vill du höra mitt omdöme?
Ska vi... Visst.
Okej.
Det var lite overkligt i mitten.
Jaha.
Det är bara min uppfattning.
Jag ska jobba på den biten.
Har du ett omdöme till mig?
Nej.
Toppen.
Jag har en bil.
Vi åker till stranden.
Jag vill inte lämna Manhattan.
Varför är vi i din bil, då?
Vi ser ut som i en musikvideo.
Jag tror att det Aristoteles skriver om etik och moral-
ligger mycket närmare de flestas synsätt på det.
Inte som matte, utan mer som en berättelse.
Vi borde ordna återvinning för våra sopor-
för mycket av det som vi kastar kan återvinnas.
Ruth, vi kan ställa in fläkten i garderoben. Det är tio grader ute.
Du verkar glad idag.
Jag gillar att sortera. Det är tillfredsställande.
Sakta ner, T!
- Hej. - Hej.
Hej.
Det här är Stevie Fishko. Jag kan inte svara just nu, men lämna ett meddelande.
Du har kommit till Brooke Cardinas.
Lämna namn och telefonnummer, så ringer jag upp så fort som möjligt.
Hallå?
Hej, det är Brooke Cardinas. Jag hade ett missat samtal från dig.
Hej.
Förlåt. Det här är Tracy Fishko.
Min mamma ska gifta sig med din pappa.
Du ska läsa sonetten!
Ja. Vi ska gå på thanksgiving och ett bröllop ihop.
Jag går på college i stan och mamma bad mig ringa dig.
Har du ätit? Vill du träffas?
Nej, det har jag inte. Okej.
Vet du var Times Square ligger?
Tracy!
Välkommen till Great White Way!
- Times Square är helt galet! - Eller hur?
- Jag känner ingen som bor här. - Jag gör.
Jag kom med bussen från Jersey. Jag tyckte att det var coolt här.
Det är för fan Times Square!
Varför bor du i New York?
Jag går på Barnard. Alla tjejer går där.
Historiskt sett och det är faktiskt så.
Men det finns killar på mina lektioner. Från Columbia.
- Är du gay? - Nej.
Columbia-tjejerna vill få oss att känna oss underlägsna, men det gör jag redan.
Vad dumt. Gör inte det.
Du har rätt. Det är dumt.
Jag gick aldrig på college.
Jag är autodidakt. Vet du vad det betyder?
Ja.
Det ordet lärde jag mig själv.
Hur är det på college?
Alla gillar den frusna yoghurt-maskinen i studentcentret.
- Jag såg min mor dö. - Va?
Jag var hos min mor när hon dog.
Jag känner inga döda.
Vad coolt med en frusen yoghurt-maskin. Alla som jag älskar dör.
Brooke!
Jag hörde att du ska öppna restaurang.
Det ska jag.
WTF?
Jag får utnyttja all min talang utom sången. Jag sjöng med bandet ikväll.
Det här är min lillasyster Tracy.
Hon stal mina favoritbyxor. De är här någonstans.
Hon tror att jag inte vet, men jag vet allt. De är röda.
Jag ska titta här.
Folk tar alltid mina grejer.
Före detta vännen och rivalen, Mamie- Claire, stal mina idéer och min fästman.
Jäklar.
Hon tog min T-shirt-idé, startade ett företag-
och sålde det till J. Crew.
Hon är en sådan som inte själv har några bra idéer, -
så hon stjäl mina.
Hon bokstavligen stal mina katter.
Vad var det på T-shirtarna?
Tuffa blommor.
Herregud! Jag köpte en sådan T-shirt.
Ja, blommor med dödskallar. Dolkar.
Vilken fin idé.
Min fästman Dylan var supersexig och så rik.
Jag ville inte gifta mig med honom.
Gjorde du slut? Jag trodde hon stal honom.
Jag ångrade mig aldrig. Han grät och var så gnällig.
"Vart ska du ta vägen?"
Jag var realistisk, men Mamie-Claire gifte sig med honom.
De bor i Greenwich i Connecticut i ett äckligt hus. Vet du var det är?
Ja, Greenwich, Äckelköping.
De lever på hans pengar och min T-shirt-idé.
Jag hatar dem!
Jag tycker synd om dem. De har inga fler drömmar.
Är det dessa?
Jag skulle kunna gifta mig med dig!
Måste vi dokumentera allt?
Är han din pojkvän? Basisten?
Nate? Nej!
Min pojkvän, Stavros, är i Grekland just nu.
Han tjänar pengar på landet eller något annat vidrigt. Berätta inte för någon.
Det ska jag inte. Jag är bra på att bevara hemligheter.
Jag hatar sådana som han, men jag är kär i honom.
Jag har varit på en grekisk-ortodox påsk och kunde föreställa mig-
ett bröllop i en sådan kyrka.
Har du pojkvän?
Nej.
Jag och en kille blev refuserade, men han har flickvän.
Det har allihop.
Han träffade mig och sen skaffade han flickvän.
Den här sommaren, på mitt jobb, sög en kille på mina tuttar hela natten.
Min restaurang borde göra en pirogi. En fusionspirogi. Gillar du din?
Ja, det är min andra middag.
Bara en snabb-tweet på Twitter.
Jag gillar sociala medier. Man måste marknadsföra sig själv.
Om man inte vet vad man säljer är det ingen som köper.
Vad säljer du?
Så många saker. Jag twittrar inte om allt.
Här är två idéer som inte finns på nätet.
Om jag gjorde en cabaret-
skulle den hålla "hög standard" och jag skulle lovsjunga den.
Kan du sjunga i en högre tonart?
Nej, det skulle inte handla om...
Det handlar om principer, hög standard-
som i "String of Pearls and that's why I'm a single gal".
Smart.
Min andra idé är en tv-serie. De är dagens romaner.
Den handlar om en kvinna som jobbar för regeringen på dagen-
och blir en superhjälte på kvällen.
Den representerar USA: s innersta väsen.
Den skapar en egen mytologi.
Den kanske kommer att kallas Mistress America.
Det låter som om hon är USA: s älskarinna.
Jag vet inte. Jag är inte säker. Det är bara några idéer.
Visst.
Förlåt. Jag vet inget. Jag slängde bara ur mig något.
Vi behöver en fest med övernattning.
Tekniskt sett är det här en företagslokal, men det stämmer inte.
Vad snitsigt.
Jag vet. Jag frilansar som inredningsarkitekt.
- Känner du till Bowery Hotel? - Herregud, ja.
Om man går ett kvarter söderut-
finns det ett hårborttagningscenter som är inne.
Jag designade väntrummet.
- Vad coolt! - Jag vet!
Jag flyttar härifrån i januari. Jag flyttar till East Side.
Där bor Stavros. Jag ska göra om hans lägenhet också.
Jag vill skriva noveller.
Jag också! Men inte korta.
Men jag refuserades av Lit Society.
Jag kan inte bli författare för att jag blev refuserad.
Du kan väl skapa ditt eget Lit Society?
Jag önskar att jag kunde det. Mobius är något stort.
Du kan skriva andra berättelser. Hitta på en ny.
Jag kanske skriver något annat och skickar in.
Det var kul när vi dansade.
Ja, jag behöver göra mig av med alla negativa människor.
Jag uppfostrades inte så.
Tack, Brooke.
Välkommen, lilla Tracy.
Raring, jag saknar dig så mycket!
Du måste se stolarna jag valde!
Vi börjar renovera snart! Det är så spännande.
Jag har åkt dit bara för att sitta i röran. Jag älskar det så mycket.
Eller hur?
Såg du hyreskontraktet? Det är 400 sidor.
Jag önskar att du kunde komma hem, -
så att jag kan suga din kuk i vår nya restaurang.
Kan du sätta på kaffet?
Jag vet inte hur man gör.
Jo. Var inte så inkompetent.
Om du tog dig lite tid hade du klarat det.
Hej. Nej, jag är här.
Vart ska du?
Hallå! Gemensam toalett. Vill du titta på?
Det är bara en tjej.
- Förlåt, är du arg på mig? - Nej.
Vi har fyra investerare, däribland jag. Jag är huvudinvesteraren.
Stavros sätter in min del, -
men jag insisterade på att vara ansvarig för min del-
för han ska veta att jag har ett personligt intresse i det.
Jag betalar tillbaka när vi får in pengar.
Vi åt aldrig på restaurang när vi växte upp.
Det var elakt sagt.
Jag menade inte... Jag vet att ni kommer att få gäster.
Märkligt att tänka sig att alla restauranger har öppnats-
för att folk tänkt: "Jag tror att jag vill öppna en restaurang."
Det är inte märkligt. Det är så det är.
Vad... Vad gör du?
Jag skriver ner det jag sa.
Skriver du ner det du själv sa?
Jag antar det.
Jag har upptäckt något hos mig själv som skulle passa i en bok.
Jaså?
Ja.
Men jag vill spara det ifall jag vill använda det när jag skriver.
High five, syrran. Vilken fantastisk kväll.
Ja. Mitt livs bästa.
Jag måste gå.
Vad sa hon?
"Jag hatar honom, -
fast jag är kär i honom."
Håll tyst, tack.
Meadow DeRiggi levde precis som en ung kvinna ska-
om hon vill ta vara på sin ungdom.
Hon gjorde allt och inget-
och tillbringade sin tid, som jag försöker göra: målmedvetet.
Hon sjöng i bandet, kände alla och var inte skyldig någon något.
Hon hade inte kunnat betala tillbaka även om hon varit det.
Hennes skönhet var av det sällsynta slaget-
som fick en att acceptera sitt eget utseende och inte vilja se ut som henne.
Att umgås med Meadow var som att vara i New York City.
Man ville leva livet och inte gömma sig.
Brooke!
Ingen fara.
Var var du igår? Fick du mitt sms?
- Messade du henne? - Angående jobbet.
Jag kollade in ett band på en bar i stan.
- Med vem? - Mig själv.
När du sa att du kollade resultatet, messade du henne? Var det ett sex-sms?
Min syster visade mig stället.
- Du har ingen syster. - Jo.
Jag får en när mamma gifter sig under thanksgiving.
Varför inte messa en bild på dina kulor?
Nicolette!
Vad är det?
Min nya berättelse. Jag ska skicka in den till Lit Society.
Vänta, har du skrivit en ny redan?
- Skrev du på skrivmaskinspapper? - Läs om du vill.
Jag har en kopia.
Okej. Jag kan ge dig förslag.
Jag vill inte ha förslag.
Men jag har funderat och har förslag till dig.
Visst.
Du skriver som om du imiterar någon som är sorglös och oregerlig-
och det är märkligt för det är inte du, -
och det kändes obekvämt.
Det skulle nog göra alla obekväma.
Och sluta försöka vara rolig för det är du inte.
Det gör det bara ännu konstigare.
Och den borde vara minst 30 % kortare.
Okej.
Tack.
Hej, lilla Tracy!
Nu ska ni koncentrera er på er själva.
Kämpa allt vad ni kan. Hämta kraft inifrån-
och lägg den på cyklingen.
Är ni med?
Ni måste ge allt, så kör hårt.
Du var jätteduktig.
Det känns som om jag badat med kläder på.
- Jag är glad att du kom hit. - Är du?
Jäklar, jag måste byta om. Jag har ett möte.
- Tack, Brooke! - Varsågod, raring!
Herregud, vad tajt kjolen är. Hur ser jag ut?
Du är jättefin.
Men ser jag proffsig ut? Investerare gör mig nervös.
Rika människor går bra, men när jag behöver något av dem...
Nej, det är tvärtom. De behöver dig och din restaurang.
Stavros brukar ta hand om det här.
Jag borde nog låta bli. Jag är inte bra på det.
Du klarar allt. Allt.
Visst.
Snäll och orädd.
Lyckade affärer går ut på att upprepa samma sak.
Ditt kroppsspråk var väldigt självsäkert.
Tack. Du får mig att känna mig smart.
- Vill du se? - Ja!
Främre delen skulle vara som en butik under dagen, -
som en liten butik eller en trevlig bodega med godis från Europa.
På måndag börjar vi renovera och i april öppnar vi.
Och vi skulle ha matlagningskurser.
Kanske en frisörsalong.
Det skulle vara som en samlingslokal-
med både restaurang och butik på samma gång.
Ett ställe där folk älskar att vara.
Det hade jag velat ha när jag växte upp.
New Jersey har inte så mycket sådant.
Alla tallrikar skulle vara olika. Jag ska visa.
Får jag vara servitris?
Ser du? Titta på alla tallrikarna.
Jösses, du har många tallrikar.
Jag började samla för längesen. Jag visste inte varför, men nu gör jag.
Det kommer bli en fantastisk restaurang.
Jag vet!
Ska du laga mat också?
Jag kan göra menyn och hjälpa till när det behövs.
Jag har ingen utbildning, men jag gillar att laga mat.
Jag brukade laga mat med mamma.
Det är namnet på restaurangen, Mom's. Genitiv.
"Vi går och äter hos Mom's." Det passar.
Får jag vara servitris?
Jag vill ha allt. Jag vill vakna utmattad och plötsligt upptäcka att jag är 40.
I hela mitt liv har jag jagat saker-
och jag är trött på att försöka behaga folk.
Jag vill skapa stället som alla vill komma till.
Jag vill förse alla, som jagat saker i hela sitt liv, med ett hem.
Jag är bra på det. Jag blir lycklig av det.
Jag vet hur man skapar en lycklig härd.
Det är väl ett ord? Härd?
Jag ger high school-elever lektioner för mina resultat räckte inte till college, -
men man tjänar mycket mer på college.
Jag ska göra intagningsprovet igen, så att jag kan ge lektioner där.
Jag har alltid varit bra på prov.
Det kommer inte vara nödvändigt när jag har blivit krögare.
Men jag är bra på att förhandla om jobb.
Ska jag vänta här, eller...
Skulle du inte tillbaka till skolan?
Jo.
Vill du stanna?
Om du inte har något emot det.
Jag skulle be dig komma in, men Peggys mor har tagits in-
för bipolär sjukdom, så det är lite deppigt där uppe.
Privatlektioner består av 60 % matte-
och 40 % går ut på att lyssna på deras problem.
Det är lugnt. Jag åker hem.
Du minns min lägenhet, åk dit.
Menar du det?
Köp lite pasta. Jag kan laga mat.
Vad för sorts...
Mamma? Är du där?
Jäklar.
Jag ville bara veta vad man ska köpa för pasta-
om man vill laga en god pasta.
Vilket märke?
Ring mig meddetsamma om du hör det här.
Den här ser ut som fjärilar. Ska jag ta den?
Har de vanlig spagetti?
Är det samma sak som de andra sorterna?
- Är det en sexlek? - Nej, vi pratar om pasta.
- Hallå! - Ja.
Varför inte stoppa pasta i hennes mutta?
Nicolette!
Jag minns att jag gillade rigatoni.
Jag tar det och fjärilarna.
Och det finns pastasnäckor.
Jag minns att jag såg tvärsöver floden-
på alla ljus i husen på Manhattan-
och undrade vem som bodde där.
X kan vara vad som helst. Det är det som är det sjuka med X.
Jag ville bara in där och krypa ihop på golvet och somna.
X funkar inte så för X är ombytlig!
Jag var en del av det nu.
På femte våningen i en provisorisk företagslokal.
Det var vårt slott, vår borg.
Men utanför fönstren hörde jag ljudet av borrar-
som borrade sönder staden.
I New York är kvarteren lika ombytliga som vädret.
Eller så är det tvärtom.
Men jag kunde inte varna Meadow.
När jag lade märke till det var det redan för sent.
Nate postade på Instagram. En bild alltså.
Snygg annons för mintpastiller.
Jag vet! Dave är en toppenfotograf.
Han har gjort en egen app.
Får jag en gratis korv för två drinkar?
Jag skulle vilja komma in i app-branschen.
Min pappa träffade nog din mamma på nätet.
På en gratis dejtingsajt. De betalade inte.
Äckligt. Men det är väl pro forma nu?
Pappa är så konstig. Han får henne nog att konvertera till katolicismen.
- Vad handlar det om? - Han är en riktig katolik nu.
Det är så långtråkigt, men det hände när mamma blev sjuk.
Hon gillade inte det. Han är geolog.
Jag vet. Jag hade aldrig träffat en geolog förut.
Konstigt att någon som studerar stenar diggar Jesus.
Vad gjorde din mamma?
Hon var speciallärare.
Vad kul.
Hon var duktig. Jag gillar fortfarande inte skämt om handikappade.
Vill du se en bild på henne?
Hon liknar inte dig, men hon har samma uttryck som du.
Hej.
Hej. Jag vet inte om du minns mig, men vi gick i skolan ihop.
Anna Wheeler?
Just det!
Jag var med i musikalen Anything Goes.
Herregud, ja!
Vad gör du i stan? Bor du här?
Nej, i Tenafly. Min fästman och jag såg precis en pjäs.
- Vilken? - Other Desert Cities.
Vilken skitpjäs. Tjejen som hoppade in i huvudrollen är hemsk.
Jag umgicks med henne. Hon var äldre, är äldre.
Vi älskade den.
Vad dricker ni? Jag bjuder på en drink.
Det behövs inte.
Jag ville bara säga det-
för jag vågade aldrig i skolan,
men du sårade mig verkligen.
Va?
Minns du inte?
Vad gjorde jag?
Den där grejen? "Japp, bittert."
Jag vet inte vad fan du pratar om! Jag har alltid gillat dig.
- Du och din vän Abe? - Abe!
Ni brukade gå fram till mig, -
röra vid min hud, smaka, och sen säga:
"Japp, bittert." Och sen skrattade ni.
Ja! Det gjorde vi ju. Vad skumma vi var.
Jag stod mitt framför er varje gång ni gjorde det.
Det var riktigt elakt.
Jag ville bara säga: "Fan ta er."
Jag mådde psykiskt dåligt en lång tid efteråt.
Alla är skitstövlar i high school!
Du fick många att må dåligt, inte bara mig.
Jag tycker synd om dig som 13-åring, -
men inte nu.
Vi var 17.
Om jag var 13 skulle jag be om ursäkt, men eftersom vi båda är-
i 20-årsåldern tycker jag inte att det behövs.
- Jag fyllde nyss 30. - Grattis.
- Tack. - Varsågod.
- Du är en bitch. - Varför det?
Det är du som har hyst agg så jävla länge!
Jag kände inte ens igen dig när du kom fram.
Jag säger inte det för att vara elak. Det är så det ska vara.
Du har inte ändrat dig. Du är elak.
Du var bitter. Du tog det hårt för att det var sant.
Jag önskar dig all olycka.
Det gör jag inte med dig för jag bryr mig inte.
Och det borde inte du heller göra!
Vad dramatiskt! Vad hon överdriver.
Tänk att hon bor i jäkla Tenafly. Har hon blivit rik, eller?
Hur vågar hon tala så till mig och vara rik?
I skolan drog Tara Podwoski mig i håret och sa att jag jagade muttor.
Jag gjorde inte det hon sa. Jag är inte uppfostrad så.
Jag borde ringa Abe och se om han minns.
- Kanske senare? - Ja.
Jag var populär i skolan utan att ens försöka.
Folk ville vara vän med mig. Jag brydde mig inte om sånt.
När någon sa att jag var populär tänkte jag: "Vad konstigt."
Det var därför. Populära barn bryr sig inte. Jag brydde mig för mycket.
Vill man veta något om de populära frågar man de mindre populära.
De vet allt, för de är uppmärksamma.
Jag ska förkorta det, snitsa till det och göra det till en tweet.
Åh, nej! Gav jag dig för mycket sprit?
Det är lugnt. Jag klarar mig.
Vi ska fixa en taxi till dig.
Går det bra att jag sover över igen?
College ska vara roligare än vad jag har.
Fan.
Jag är faktiskt rätt snygg.
Jag kan tänka mig en drink till. Är det dumt?
Jäklar!
Vad är det?
Jävlar!
Vad händer?
Helt jävla otroligt! Helvetes jävlar!
Låset är utbytt!
Kareem, får vi använda din brandstege?
Visst.
Fan! Jag trodde att jag lämnade fönstret öppet!
Jag kan ha stängt det.
Varför det?
Jag ville inte att du skulle bli rånad.
Otroligt att ni bytte ut det jävla låset!
Stavros såg ett foto där hon kysste en musiker.
Stavros är hennes pojkvän.
Han sa till vicevärden att Brooke bodde i en företagslokal.
Är din lägenhet en företagslokal?
Ja.
Jag hoppas att han inte skvallrar.
Han har dragit sig ur restaurangen.
Jag hoppas att Stavros inte skvallrar.
Mina partners kommer dra sig ur. De var bara med tack vare Stavros.
De kan ta mina besparingar, allt.
Herregud.
Rika använder ursäkter för att inte spendera.
Man ser det på dem. De vill inte beblanda sig med en.
Rika ger alltid dåligt halloween-godis.
Entreprenörerna behöver 20000 dollar till på måndag.
Förskottsbetalningen till hyresvärden är 50000 dollar.
Kylinstallationen kostar 5000 dollar. Jag behöver hela summan till på måndag.
- Det blir 75000 dollar. - Herrejävlar!
Kan du inte be någon annan om pengarna?
Jag har redan hört med alla rika personer jag känner.
Det var verkligen genomtänkt, Tracy.
Det är en bra investering. Hade jag pengar skulle jag investera.
Har du hemliga pengar?
Nej, mamma jobbade aldrig och pappa var arg på henne för det.
Men mina föräldrars skilsmässa var enklare än det här.
Det är för att de slutade bry sig om sina liv. Det är inte samma sak.
Min mamma dog, så säg inget om smärta.
- Min farbror dog. - Håll käften, Ruth.
- Jag behöver svar. - Jag följer med.
Det kommer bli värre nu än innan jag försökte uppnå något.
Jag vet hur det är att vilja ha saker.
Nej, det vet du inte.
Det kan du inte veta förrän du är minst 30.
För varje år som går blir önskan större-
för man vill ha mer och möjligheterna minskar.
Precis som att åren går fortare för varje år som går-
för det blir mindre kvar av ens liv.
Sådär. Fast tvärtom.
Man vill bara ha.
Brooke, jag är redo.
Anden säger att du måste söka upp en gammal vän.
Vem?
Någon som gjorde dig illa.
Säg vad jag ska göra.
Anden säger något om-
tyg.
Det är din vän Mamie-Claire. Tyget är T-shirtarna.
Ja. Och jag ser blommor.
Tuffa blommor.
Snälla, Tracy!
Mamie-Claire är min fiende.
Du har oavslutade affärer med henne.
Nej. De är avslutade. Säg det till anden.
Vad hände med Mamie-Claire?
Hon gifte sig med Brookes fästman och stal hennes idé.
Jag ångrade inget.
Jag förstår det. Men...
Jag ser träd.
Du sa att hon bor i Connecticut. Det finns träd där.
Ärligt talat finns det träd överallt.
Du måste lyssna på anden.
Mamie-Claire kan ge dig pengarna. Heja, Greenwich!
Är det sant? Kan vi få det bekräftat? Är anden säker?
Ja. Den unga har rätt.
Hon är inte så ung! Tio-tolv år yngre.
Vi är i samma ålder.
Du måste söka upp Mamie-Claire.
Jag blir så irriterad på anden.
Vägen är inte emot dig. Den leder dig bara på rätt väg.
Jag vill inte vara småsint, men jag uppfostrades inte så.
Hon är min rival, men hon står i skuld till mig.
Det har varit svårt för dig.
Ibland måste man gå tillbaka... för att kunna gå vidare.
Åt helvete med det här. Jag ska till Greenwich.
Vi åker.
Är du redo, lillan? Det kommer bli otäckt.
- Jag är redo. - Toppen.
Hur kommer vi dit?
Jag gillar inte att lämna stan.
Kör Hutch till Merritt.
Jag slår vad om att Dylan fortfarande älskar mig.
Att gifta sig med Mamie-Claire är som att köpa en kashmirtröja från Old Navy.
Det är i alla fall en bra investering.
Kom ihåg att hon står i skuld till dig.
Ja, det kommer gå bra för jag är säker på att han älskar mig.
Jag kör dig inte för att du ska splittra ett äktenskap.
Jag borde vara på rummet och läsa Den nikomachiska etiken.
- Lugna ner dig, rike grabben. - Jag är inte rik!
Jo. Du har bil.
Nej. Min pappa är mekaniker.
Han och min farbror har en verkstad.
Jag har fått bilen av honom.
Förlåt. Jag förolämpade visst din pojkvän.
Han är inte hennes pojkvän utan min.
- Varför är du här? - Tracy bad Tony köra dig.
Men varför följde du med?
Jag har dåliga erfarenheter av otrohet.
Min förra pojkvän var otrogen, -
så mina pojkvänner får inte åka iväg utan mig.
Otrohet? Vad spelar det för roll? Du är 18.
Var kommer den här omoderna moralen ifrån?
Man kan inte vara otrogen när man är 18.
Ni borde vara på varandra hela tiden.
Får ni någonsin känslan när ni åker bil-
att ni aldrig vill komma fram?
Att ni aldrig vill att det ska ta slut?
Nicolette! Du skrämde livet av mig!
Raring, det... det känns skönt.
Jag kör. Jag kan inte... Jag kan inte just nu.
Du borde vara med honom, inte den där gamla hemmafrun.
Nej. Han kände mig och valde henne.
Bara för att du lät honom. Man måste ta det man vill ha.
Jag tänkte bara släppa det.
Ibland vet jag inte om du följer Zen eller om du bara är sociopat.
Jag är bara normal.
- Kan du fortsätta med nacken? - Sådär?
Jag ska ge honom en oförglömlig ryggmassage.
Du bryr dig för fan inte.
Jag är glad att du är på min sida.
Det som fungerat så bra för Meadow-
hade slutat fungera.
Hon hade inga andra färdigheter, eller sätt att klara av livet.
På ett ögonblick förvandlades hennes beteende från charmerande till hysteriskt.
Folk kände att hon var på väg att misslyckas.
Det luktade misslyckande lång väg.
Hennes ungdom var borta och hon släpade runt på sitt ruttnande lik.
På något vis hade jag blivit kistbäraren.
Jag försöker hitta Mamie-Claires adress.
Har hon ett annat efternamn?
Jag ser det framför mig, som ett fotografiskt minne.
Har du varit här?
Jag förföljde dem en gång. Jag var så arg.
Japp. Här är det.
Ska alla gå in? Vi ser galna ut, men det är kanske bra.
Vad gäller det?
Hej, jag undrade om Mamie-Claire eller Dylan är här.
- Jag är en gammal vän. - Fel hus.
Jaha. Vilket är deras hus?
Jag brukar inte vara här. Jag bor i New York.
Jag visar er.
Ni kan vänta där.
Harold?
Vad tror du jag gjorde igår?
Jag vet inte, Harold. Såg barnporr?
Jag lyssnade på dig och din mans bråk och kunde inte sova.
Ledsen att vi störde din barnporr.
- Jag är barnläkare. - Naturligtvis.
Nästa gång det är så högljutt ringer jag polisen.
Det lovar jag.
Här är det.
Hej!
Vad gör du här? Vilka är de?
Tracys mor gifter sig med min far. Tony körde, Nicolette är svartsjuk.
Hej, jag heter Tracy.
Hej, Mamie-Claire.
- Nicolette. - Mamie-Claire.
Jag heter Tony.
Vänta, du måste vara Mamie-Claire.
Jag trodde inte vi pratade med varandra.
Jag vill ändra på det.
Jag måste prata med dig och Dylan om något.
- Dylan är inte här. - Var är han?
Han hjälper till på ett pensionärscenter.
Jag är mitt uppe i något. En slags fest.
- Det gör inget. - Det är inte du som ska säga det, -
utan jag.
- Vi väntar i bilen. - Nej, det är skumt.
Folk väntar i bilar.
Du och ditt gäng kan vänta i köket.
Toppen!
Faulkner använder språket som modernistmålare använder färg.
Han utforskade ord som färg.
Faulkner var intresserad av hur saker händer-
medan hans karaktärer försöker kommunicera.
Jösses, de här gravida kvinnorna är supersmarta.
Jag vet inte om ni är hungriga, men ta det här om ni är hungriga.
Ditt hem är fantastiskt.
Tack.
Jävligt fint.
Tack.
Går det bra om vi sitter med på din diskussion?
Jag antar det.
Den här veckans bok är Byn.
Följt av en korkad biografi om Derrida, men det är kul.
- Coolt. - Grymt.
Titta här.
Hon rekryterades av Tufts University till roddlaget-
och åkte dit utan att delta.
Det är sådan hon är, slug och usel.
Så skulle jag göra om jag kunde. Jag var inte bra på sport.
Jag också, men det vore inte likt mig.
Det skulle bara vara något jag gjorde.
När blir det samma sak?
Jag vet inte.
- Du är jättefin. - Varför är de här ungdomarna här?
De är inga ungdomar. Då är vi också det.
Jag är en kollega och snart hennes syster.
Jag behöver prata med dig.
Hur lång tid tror du det tar för...
Hur länge tror du Dylan kommer hjälpa pensionärerna?
Jag vill prata med honom också.
Vi är mycket upptagna. Jag har ett möte efter det här.
Kom igen, Mamie-Claire, vad dumt. Du är inte så upptagen.
Jo, det är jag!
Det är bara folk som inte har jobb, -
eller något att göra som alltid är så jävla upptagna.
Vad ska du göra?
Vi skapade en gemensam gård. Vi har getter.
Getter är lättare att hålla. De är mindre.
- Än vad? - Kor.
- Folk går. - Jag måste säga hej då.
- Jag vill säga hej då till Marcy. - Är du kär?
- Hon är gravid i sjunde månaden. - Hur vet du det?
Hej då, Marcy.
Hej då, Tony.
Vi ses.
Får jag och Nicolette spela schack?
Ja.
- Hej då, Tony. - Hej då, Nadia.
Allt väl, Karen?
Ja, jag väntar bara på min man. Han är sen.
Vill du spela schack med oss?
Du måste lära mig!
Nej, han kommer snart.
Förlåt, vi fick en dålig start.
Jag skulle säga att jag saknat dig som vän och...
Hon har ett spännande affärstillfälle åt dig.
Jag ville ge dig och Dylan chansen, som en fredsgåva.
Jag tror att du vill höra det.
Sist vi sågs gömde du dig i buskarna.
Sen skrek du till mig och min man-
att vi förstört ditt liv.
Dessförinnan kräktes du på mitt bröllop.
Därför ger jag dig ett spännande affärstillfälle!
När tog du min löpare?
Jag vill erbjuda dig en del i min restaurang.
Varför det?
För planen är utarbetad och klar.
Jag har redan förmågan att locka gäster. Det kommer bli perfekt!
Du kommer älska det. Dylan också.
Det finns många andra investerare.
Inte så många att det skulle påverka din investering.
Varför är du här?
Det uppstod en situation med en av investerarna-
vilket skapade plats åt en ny investerare och jag ger er chansen.
Det passar inte mig att göra affärer just nu.
- Varför inte? - Jag försöker få barn.
- Du kommer inte ångra det. - Tack, Karen.
Det är bara pengar. Du behöver inte göra något jobb.
Du får äran, vinsten-
och tillfredsställelsen att vara involverad.
Jag tror inte Dylan går med på det.
Vi förlorade nyligen pengar när vi köpte taxibilar.
Jag vill inte vara framfusig, men jag tror du har fel.
När kommer han tillbaka?
Jag måste fokusera på barn.
Jag behöver inte fokusera på det här. Nej. Kan jag bara säga nej?
Nej. Varför inte investera?
Det behöver jag inte förklara.
Pengarna skulle inte betyda något för dig.
Se på all denna skit, huset, utemöblerna.
Du kan undvara det. Du skulle inte sakna det.
Och det skulle gå med vinst.
- Nej. Du kan inte tvinga mig. - Jo, för du står i skuld till mig!
Brooke...
Jag står inte i skuld till dig.
På grund av Dylan. Det var slampigt.
Men mest för T-shirtarna. Du stal min T-shirt-idé och det vet du.
Jag stal inte den. Den var min och du var där när jag fick den.
Nej!
Det är fel. Jag minns när jag sa:
"Tänk om blommorna skulle vara tuffa."
Sen började vi diskutera det. Men jag sa det först!
Nej.
Du är så irriterande när du svarar lugnt.
Är det mina jävla katter?
De är mina. Jag betalade för deras operationer, så de är mina.
Dog mina katter? Är det andra katter?
Nej! Det är samma jävla katter!
Gör du det blir din häst sårbar.
Va?
Tack.
Du släppte den, du flyttade.
Släppte jag? Vem spelar jag mot, Deep Blue?
Kom in, Karen. Ta ett glas vin.
Nej, det är bra.
Han kommer.
Förnekar du det? Att du utnyttjade hennes idé som du stal?
Jag förnekar inte det. T-shirtarna var hennes idé.
Varför sa du det, då?
Jag gillar att göra henne arg. Det är så lätt.
Du tog hennes idé. Det är inte rätt.
Jag försökte inkludera henne.
Jag bestämde möte med folk och hon dök aldrig upp.
Hon slutade prata med mig när jag gifte mig med Dylan-
så jag antog att jag kunde köra på.
Är det hennes fel, då?
Nej. Hon har rätt i att jag stal många av hennes idéer.
Hon är mer kreativ än jag.
Men hon hade aldrig använt dem. Hon fullföljer aldrig något.
Så det är inte någons fel.
Tydligen. Så är det alltid.
Restaurangen kommer att bli grym.
Hon fullföljer den idén. Om hon får det.
- Schack. - Vänta.
Va? Nej, det är det inte.
Schack.
Jag vill inte spela mer.
Kom igen.
Jag känner inte för det.
Du kan inte sluta när jag håller på att vinna.
Jag är inte på humör. Det har man rätt till.
Jag skulle inte kunna vara din mamma.
Är du 30, eller? Vi är 18. Det skulle du. Tolvåringar kan få barn.
- Dra åt helvete! - Mamie-Claire.
Förlåt, Karen.
Hej, pappa. Jag kan inte prata just nu.
Brooke...
Jag ringer imorgon. Jag håller på med något.
Du bryr dig nog inte...
Jag bryr mig om saker.
Jag ska inte gifta mig.
Inte?
Nej. Vi ställde in bröllopet igår. Jag känner henne inte riktigt.
Jaha.
Hon var inte religiös heller. Det var nog påtvingat.
Visst.
Hur är det?
Jag bara...
Ska du inte gifta dig?
Jag tyckte ni passade ihop.
Var det inte en webb-algoritm som förde er samman? Hon verkar fantastisk.
Du har aldrig träffat Stevie.
Jag har träffat henne genom dig!
Kom igen, pappa. Ge inte upp.
Så gör familjen Cardinas alltid. De bara går vidare.
Kämpa!
Märkligt att du är så engagerad i det här.
Tro mig, det blir bäst så här.
Jag måste iväg. Jag har ett viktigt möte.
Jag älskar dig.
Vi kan ha thanksgiving hos mig, eftersom det inte blir något bröllop.
Nej, jag gör nog något deprimerande för folk i min ålder.
Ditt hem är bara ett stenkast bort.
Är det? Jag skojar bara. Det är det ju.
Vad får jag då för relation till Tracy?
Vem är Tracy?
Strunt samma.
Just det, hennes dotter.
Ingen, antar jag.
Hej.
Förlåt, jag ville inte skrämma dig.
- Förföljer du mig? - Jag glömde min väska här.
Jag behöver mina migräntabletter.
Kan jag få en klunk?
Hur länge till måste vi stanna?
Jag vet inte, så lång tid som det tar.
Kanske tills Dylan kommer hem.
Vad försöker du uppnå här?
Jag gillar det här flotta huset.
När man bor i förorten måste man verkligen gilla sitt hus.
Det är inte... Vad håller du på med?
Jag vill att Brooke ska få sin restaurang. Jag hjälper henne.
Jag läste din berättelse.
Den handlar om Brooke.
Du samlar material.
Gillade du den?
Nu pratade vi inte om det.
- Varför är du här? - Du behövde skjuts. Du tvingade mig.
Hur känns det att bli tvingad?
Obekvämt.
Hur känner du dig nu?
Fortfarande obekväm.
- Jag vill inte. - Jo, -
men du känner dig som en dålig människa.
Du beter dig galet. Jag gillar det inte.
Kan du inte säga att du gillar min novell?
Jag vet inte! Jag är avundsjuk!
Den är bättre än min. Jösses!
Du vill att andra ska göra det du inte kan, så att du kan skylla på dem.
Du var så trevlig förut!
Jag är samma person, men har andra mål nu.
Kan jag få tillbaka glasögonen?
Du är mer sofistikerad än så, Tony!
Raring, du är hemma!
Jag gillar inte när du tvingar på mig ömhetsbetygelser.
Jag försöker bara krama dig.
Måste du komma så nära?
Det är trevligt.
Jag blir upprörd efter att ha besökt pensionärerna.
Berätta för mig.
Rosella och Lorene lever kanske inte ens nästa gång jag åker dit.
Håll lite avstånd medan jag bearbetar det.
Visst.
Vilka är alla?
- Kan jag få lite vatten? - Visst, Karen.
Hej, Karen. Jag menade inte dig.
Tony. Trevligt att träffas. Fint hus, sir.
Tack.
Har du sett en tjej, så här lång? Det är min flickvän.
Nej, är ni fler?
Tracy.
Dylan. Tracy är ett coolt namn.
Det är ett rejält namn, men jag känner ingen Tracy.
Jag heter faktiskt Tracy.
Tracy!
Brooke!
Hej, Dylan.
- Har ni sett Nicolette? - Glöm henne en sekund.
Sluta försöka förföra mig.
Tack. Jag blev törstig. Jag satt nog vid en värmeledning.
- Stanna. Ta ett glas vin. - Nej. Ted kommer nog snart.
- Karen! - Kan jag få lite tilltugg?
Jag blir hungrig av stress.
Det var längesen, Brooke.
- Visst var det. - Vad har du för ärende i förorten?
- Vi... - Brooke behöver pengar.
Nej, jag har ett erbjudande till er.
Jag berättade om taxibilarna.
Jag ska blanda en drink till dig. Vad för erbjudande?
- Ett bra erbjudande. - Vi ska äta middag hos Baskins.
Ledsen, men ni måste gå nu.
- Kan jag ta glassen? - Ja.
Marty och Jiselle får vänta.
Parkerade ni vid Harolds hus?
- Hur känner ni Harold? - Det gör de inte.
Hon är en gammal vän. Hon kan sova över om hon vill.
Vi har rum åt dig och dina studenter.
De är inte hennes studenter. Det är skumt.
- De är mina vänner. - Hon omger sig av unga vänner.
- Hon ska öppna restaurang. - Jag vill berätta.
Dylan, sluta. Hon har redan fått ett sammanbrott.
- Vad för en restaurang? - Brooke, det är obekvämt.
- Dylan vill inte. - Du vet inte vad jag vill.
Du ser mig på ett visst sätt, men jag är ingen tråkmåns.
Jag har sett Nirvana och det var långt före Nevermind.
Jag tycker du verkar cool.
Jag var dj på radiostationen på college kl. 2.00 på natten.
Vi spelade Mudhoney, Superchunk, Trip Shakespeare...
Ingen vill höra om dina glansdagar, Dylan.
Jag vill.
Jag spelar en roll för dig.
Jag spelar den lyckade mannen, -
men jag är inte bara en skitstövel som sponsrar din träning.
Jag har börjat gilla triathlon.
Brooke är spinninginstruktör.
Vad coolt.
Jag gillar bara cykling ihop med löpning och simning.
- Varför valde du oss? - Vi står i skuld till henne.
Ni gillar coola saker.
Ja. Vill ni röka lite gräs? Va?
Jag har djupfryst gräs.
MC, var är gräset som vi fick av Jason?
Du har sagt "gräs" 15 gånger.
Tog han mitt gräs?
Nej! Ingen har rört det. Det ligger bredvid glassen.
- Är du sjuk? - Nej, jag är frisk.
Ignorera mig inte. Du vet hur svårt det är för mig.
- Det låter som om du äter något. - Jag har glass till dig.
- Har du? - Jag kan hämta en ny.
Låt mig vara!
Det Meadow ville ha mest av allt, -
det som hon ville skulle definiera henne-
och ge henne ett ställe att lägga ner all sin tid och energi på, -
var restaurangen, men det stod klart att det inte skulle bli av.
Det mest överraskande var att Meadow blev överraskad av det.
Hon såg hela världen smärtsamt klart, -
men inte sig själv, eller sitt öde.
Eftersom jag var kär i henne-
ville jag inte heller se det.
Jag ska öppna en restaurang.
Jag är advokat.
Grymt. Jag gick aldrig på college.
Det är inte för sent. Du är inte handikappad.
- Det vet jag. - Du kan fortfarande gå på college.
Vi röker på, så kan du berätta om satsningen.
Vet ni hur man gör en äppelbong?
- Det vet ingen. - Jag vet.
- Tog du mitt gräs? - Nej.
Jag hämtar ett äpple.
Restaurangen kommer att bli fantastisk.
Ja. Pitcha din idé. Kom igen.
- Va? - Det är så man gör.
Vill man ha något pitchar man sin idé. Sälj in den på media-scenen.
Media-scenen?
Vi körde precis Apocalypto på Blu-ray. Fantastisk.
Jag gillar vinyl.
Jag gillar komprimerade MP3:or. Jag skojar bara.
Jag har en tidig Mother Love Bone-EP som skulle passa perfekt.
Skivor är så passionerade.
Vad gör du?
Jag vill att du ska veta att jag älskar Dylan.
Jag älskar hans blonda hår och skägg.
Du älskade bara honom för pengarna. Men jag älskar honom som person.
Och för hans pengar, men inte i den ordningen.
Jag försöker bli en lyckligare person. Förstår du?
Tja...
Det är en restaurang, men man ska även kunna klippa sig där.
Får jag börja om?
Visst. Vi är gamla vänner.
Okej, bra.
Jag... det var...
Spola tillbaka. Sådär...
Det ska finnas-
stora, tunga bord och stolar.
Det ska kännas som det hem alla velat växa upp i.
Ingen kommer vilja ta fram sin mobil där-
för det behövs inte.
Det skulle vara som att ta fram mobilen i skogen. Helt fel.
Vad oförskämt. Jag håller med.
Det kommer alltid kännas som höst där inne.
Även under heta sommarkvällar med fönstren öppna.
Bröd att bryta.
Kocken och serveringspersonalen kommer ut kl. 2.00-
och äter något de själva lagat-
med de kvarvarande gästerna, -
och öppnar en flaska gott vin.
Den bästa formen av kapitalism.
Det politiker låtsas mena när de säger småföretag.
Vi skulle säga nej till för många artiklar i Times-
för vi vill bevara den enkla stilen.
De skulle vilja att vi expanderar och öppnar en till-
och det skulle vi kanske till slut.
Men vi skulle inte återskapa den första. Det skulle bli något nytt.
Om jag någonsin får barn-
skulle de komma dit efter skolan och göra läxan vid ett bord i hörnet.
De skulle växa upp med en massa underbara vuxna.
Kockar, skådespelare som serverar. En enda stor, rolig familj.
Ni skulle kunna vara med.
Ni hade blivit en del av barnens familj och av livet och maten.
Så småningom skulle jag lära upp någon yngre att sköta restaurangen, -
så att jag kunde åka till Maine med min familj under sommaren.
Barnen skulle dyka efter hummer.
Alla skulle känna sig så nöjda-
över att ha bidragit till något så fint.
Wow.
Ja.
Ni vet, -
jag bodde i stan i många år.
Innan jag började på Goldman-
var jag lärare på Baruch och bodde i East Village.
Jag var folket som folk gör tv-serier om.
Det var jättefint.
Det här är jävligt intressant!
Jaså?
Ska båda ha hand om restaurangen?
Nej, men vi är systrar och...
Tracy är andlig vägledare och servitris.
Menar du det? Jag visste inte om du hörde mig.
Jag hör allt.
Hur mycket behöver du?
200000 dollar, men vi behöver 42500 dollar till på måndag.
- Till kylinstallationen. - 42,5 K?
Vad är K?
- Tusen. - Jag trodde det betydde hundra.
- Det betyder tusen. - Jag trodde M var tusen.
Strunt samma. Skulle du ställa upp?
Jag vill hjälpa dig.
Där är Ted. Hej då, allihop.
Hej då, Karen!
Lycka till med restaurangen.
Tack!
Dylan, vi borde prata om det här privat.
Eller med dr Turkowitz.
Vi behöver nya drinkar.
Mamie-Claire, kan du komma hit?
Kan det vänta, Karen?
Nej.
Det var inte Ted.
Harold.
Dina gästers bil blockerar min uppfart.
- Kan gräset vara i frysen i garaget? - Jag vet inte.
- Kan du kolla? - Nej!
Jag suger av Harold. Skojar bara.
Jag minns inte när jag var här sist.
Jag tror aldrig att du har varit här.
Jo, när ni flyttade in kom jag hit på en stel grillning.
Det var på den tiden som vi ansträngde oss.
Bjud in mig nu. Jag vill se huset.
Du är en sådan där kille som är beredd på allt.
Jag måste bli en bättre förlorare. Jag älskar verkligen Nicolette.
Är hon arg över schackspelet?
Jag tror det.
Jag brukar vara bra på känslor, -
men nu var jag visst inte det-
för just nu förstår jag henne inte.
Ville du... Ville du någonsin vara med mig?
Jag vill inte diskutera det.
Jag tänker inte kyssa dig. Det var bara en fråga.
Ja.
Jag gillade dig, -
men jag älskar Nicolette.
Och jag har aldrig sett dig på det viset.
- Varför inte? - Du verkade...
Jag behöver någon jag kan älska, inte tävla med.
Ibland tror jag att jag är smartare och bättre än alla andra.
Inte nödvändigtvis-
på matte och NO, eller öst och väst, -
men på allt annat.
Om jag kunde hitta min look-
skulle jag vara vackrast också.
Ibland tror jag att jag är ett geni-
och önskar att jag kunde snabbspola fram mitt liv till när alla vet det.
Imponerande, Brooke.
Det krävs mycket mod för att öppna en restaurang.
Tack.
Du kommer att klara det.
Du kommer göra något mer än att håva in pengar.
Om jag visste hur man håvar in pengar hade jag gjort det.
Du kunde gift dig med mig eller någon annan, -
men du ville vara självständig.
Jag har kommit över det nu.
Du är lustig för du vet inte om att du är lustig.
Jag vet att jag är lustig.
Det finns inget jag inte vet om mig själv. Därför kan jag inte gå i terapi.
MC och jag går hos en kvinna i New Haven.
Går ni hos en terapeut?
Hon är helt på min sida.
Hon tycker att Mamie-Claire hindrar mig-
och att jag borde lämna henne.
Sa er terapeut det?
Hon antydde det.
Men Mamie-Claire sa att ni försöker få barn.
Vi har pratat om det, men vi har även pratat om att separera.
Vad tråkigt.
Nej.
Nej, det är-
befriande.
Jag mår så bra.
Hurra!
Jag saknar New York.
Jag saknar dig.
Jag brukar söka efter dig på Internet.
Du ser så sexig ut på festfotona.
Vilka fester? För ibland ser mina armar feta ut.
Jag gillar feta armar.
Jag ska hjälpa dig med restaurangen.
Tack!
Jag hjälper dig så här.
Vi tar mina 43 K eller M-
och betalar tillbaka de andra investerarna.
Har du ett ställe redan? Ett kontrakt?
Vi hyr ut det meddetsamma. Ligger det i ett bra kvarter?
Williamsburg?
Det bästa. Vi letar upp någon som kan hyra det.
För ärligt talat...
Att ha en restaurang är som en unge med drogproblem.
Det är...
Det är tröttsamt.
Ger du mig pengar för att inte öppna en restaurang?
Jag räddar dig.
Om du öppnade restaurangen skulle du komma tillbaka efter ett år-
- och be om fem gånger så mycket. - Inte om den gick bra.
Vilka är oddsen?
Jag skulle vilja se ditt liv i stan.
Vi borde ta en drink.
Jag gillar att dricka.
Vad du än håller på med, så funkar det.
Nej.
Nej, det gör det inte.
Hörni.
Hittade ni gräset? Tony har gjort en jättefin äppelbong.
Vi måste röka, för vi har lite att fira.
Vi har nog nått en överenskommelse.
Ja. Dylan har kommit med ett förslag.
Jag ska ge henne pengarna.
Hurra!
Va? Ska du ge henne pengar?
Vem var det som kom?
Harold. Han visar sig själv runt i huset.
- Var är Karen? - Fan vet!
Ger du henne pengar? Det är vårt beslut, inte ditt.
Jag ger henne inte 200000. Oroa dig inte.
Jag hjälper henne ur hennes nuvarande sits.
Ska du ge henne resten sen?
Nej, jag tänker inte öppna restaurang nu. Det har blivit helt galet.
Det här är mycket bättre än att öppna restaurang.
Mindre ekonomisk osäkerhet.
Han har rätt. Jag känner mig nog lite lättad.
Mom's handlade inte om pengar.
Ingen startar något med drömmen om att inte tjäna pengar.
Inte?
Varför skulle du ge henne pengar?
För att det är mina pengar.
Jag tjänar dem och gör vad jag vill med dem.
Du har dina T-shirt-pengar. Gör vad du vill med dem.
Vi är gifta. Det är vårt liv.
Det är ett verkligt liv.
Brooke tror inte det, men det gör du.
Vet du vad?
Jag uppskattar erbjudandet, men jag tar inte emot pengarna.
Jag är inte uppfostrad så.
- Vad ska du göra? - Jag kommer på något.
Det gör jag alltid.
Jag är så imponerad av dig och orolig för dig samtidigt.
Jag är glad att du är min syster.
Vad pratar du om?
Inget hände. Jag älskar dig!
Ljug inte för mig eller förråd mig, tjockis!
Vad elakt.
Sabotör!
Va? Det är jag inte.
Du stjäl min pojkvän och försöker få Tony att vara otrogen. Hora!
Sluta!
Vem fan är du?
Min flickvän Nicolette brukar vara artig.
Vad är det med det här huset? Alla skriker.
Hon stjäl min pojkvän!
Nej!
Jag stod emot!
Lugna ner er, för fan!
- Jag gillar inte bråk framför babyn. - Hör den?
Jag är här och hon stjäl inget.
Det är inte bara det, utan det här också!
Vad fan är det?
- Eller svärande! - Förlåt, Karen.
Tracy vet vad det är.
Jag ska ge dig en ledtråd. Maskinskrivningspapper.
Hon är en äktenskapsförstörare.
Sluta kalla henne föråldrade saker.
Jag vet inte varför du försvarar henne?
Hon ska publicera en berättelse om dig.
Nej, jag vet inte ens om jag kom in på Lit Society.
Det är hård konkurrens.
- Vad nördigt. - Japp.
Jag stod emot, älskling.
- Får jag en drink? - Ta min. De bjuder på alkohol hela tiden.
Har du skrivit om mig?
Hon hatar dig. Hon skrev elaka saker om dig.
Det är inte du. Du var bara inspirationen. Du får mig att vilja skriva.
Jag vill läsa den om den handlar om mig.
- Det vill jag också. - Du läser inte.
Jo, när det handlar om mina vänner.
Det är inte du. Den är bara väldigt rolig.
Karaktären som Nicolette och Tony trodde var du-
är en väldigt rolig karaktär.
Rolig? Vad står det?
Det är inte roligt. Det är inte du.
Bor du i en företagslokal?
Ge mig den.
Jag menade inget illa. Jag ville inte såra dig.
Det är inte du som bestämmer om jag blir sårad eller inte.
Men det var inte min avsikt.
Skrev du det efter en kväll med mig? En enda?
Jag antar det. Det kändes längre.
Är jag ett ruttnande lik? Är jag dömd att misslyckas?
Nej, det är bara uppdiktat.
Den här uppdiktade berättelsen stämmer inte ens.
Du är advokat, Karen. Jag ska stämma dig tills du har förlorat allt.
- Jag skriver bara saker om mitt liv. - Nej! Det är inte ditt liv.
Men jag var där den kvällen.
Den blev bara intressant tack vare mig.
Men jag var där.
Du dök upp och behövde någonstans att ta vägen.
Jag bjöd in dig och då stal du mitt liv.
Du är en igel! En blodsugare.
Du gillade min beundran. Du gillade att lära ut saker.
Jag bad inte om att du skulle komma in i mitt liv!
Du har väl läst storartade pjäser?
Tänk om Tennessee Williams inte använt sig av folk han kände?
Inga pjäser hade skrivits...
Det ger jag fan i för Tennessee Williams är inte min vän!
Du twittrade något jag sa. Vad säger du om det, då?
Det är inte samma sak! Jag gjorde det inte i hemlighet. Du visste om det.
Ska jag hänvisa till dig? Nej, jag tar bara bort det.
Det är inte poängen. Visa lite sympati.
Det var ändå min minst populära tweet.
Sluta prata om Twitter. Det är pinsamt.
Du är en större skitstövel än du först verkade vara.
Jag håller med.
Tror du inte jag fått hantera min mors död?
Det gör jag hela tiden! Jag pratar om det hela tiden!
Du pratar om det hela tiden, men inte om henne!
Du slänger ur dig att hon dog och alla blir tysta.
Du gömmer dig bakom tragedin och inget är någonsin ditt fel.
Snälla, vänner! Försvara mig mot det här monstret!
- Det var smaklöst. - Jag gillade inte ditt sätt att skriva.
Din generation imiterar bara andra författare.
- Berättelsen är inte bra. - Det sa jag ju.
Det sa jag till dig också.
Jag kan inte kommentera sveket.
Jag svek henne inte.
Men jag kan säga att du porträtterar kvinnor hemskt.
Därför har jag förberett några frågor åt dig att fundera på.
Skämtar du?
Ett. Tycker du att en kvinna ska få välja?
Ja. Vad...
- Ledsen. Jag är inte klar. - Hon är inte klar, bitch!
Snälla, Brooke.
Två. Vad tror du någon som bombar abortkliniker tycker om din berättelse?
Det sker inte ens en abort i novellen.
Nej, du porträtterar bara kvinnor som desperata lycksökerskor.
Tre. Tror du att utövarna av kvinnlig könsstympning-
skulle stoppas eller gynnas av berättelsen?
Du verkade så cool, så fantastisk-
att det verkade omöjligt att göra dig illa.
Visst är det möjligt att göra mig illa.
Jag är oerhört känslig.
Bara för dina egna känslor.
Mamie-Claire!
Jag menade inte det, det var något jag skulle ha sagt förr.
Det du gjorde mot Brooke är sjukt.
- Kan du inte se det ur mitt perspektiv? - Nej, raring.
Du har inget perspektiv. Du har bara fel.
Du måste ringa Lit Society och säga att du tar tillbaka din uppsats.
Det är ingen uppsats. Det är en novell.
Den kan inte publiceras. Karen, kan du representera Brooke?
Jag är skattejurist, men visst.
Vi borde klä oss, raring. Middag hos Baskins.
Det finns gott om plats för er att sova över, för dig också Karen.
Vänta lite.
- Gör du i ordning överenskommelsen? - Ja.
Under tiden tänker jag be dig att skriva om berättelsen-
och ge Brooke den.
Du ska få min mejl. Skicka till dold mottagare.
Hon kan sätta dig på "Kopia".
Nic har rätt. Vi vet ju att du får den.
- Visst, gör det. - Tekniken är väldigt komplicerad.
Jag vet. Jag lärde mig precis vad skiftlägeskänslig betyder.
Jag tänker inte göra något av det.
Du är min syster. Jag älskar dig, men jag står fast vid allt.
Vet du vad, bitch?
Pappa tänker inte gifta sig med din slampiga ateist-mamma.
Då är vi inte systrar och blir det inte heller. Vi betyder inget för varandra.
Det finns tio lika viktiga frågor för dig att svara på.
Brooke...
Tio frågor till Tracy
Mamma?
Raring.
Ruth släppte in mig.
Jag såg en sida av honom som jag inte visste om.
Det är märkligt att inte känna någon på riktigt.
Jag är ledsen. Jag vet att du gillade Brooke.
Han sa att hon dyrkar dig.
Hon pratade om hur smart och intressant du är.
Gråt inte, raring.
Jag har också brutit med någon.
Du berättade inte att du hade träffat någon.
Jag vet.
Älskade lilla flicka. Vill du prata om det?
Nej.
Det är ändå för sent.
Det är dålig tajming, men jag behöver semester.
Jag fick tillbaka handpenningen för brudbuketten-
och Colleen sa att jag kunde följa med till Karibien över thanksgiving.
Jag behöver verkligen det, Trace.
Det låter trevligt, Stevie.
Är det okej att du inte kan komma hem till thanksgiving?
Det fattade jag inte.
Det är lugnt. Jag klarar mig.
Mår du bra?
Jag är ledsen, men jag klarar mig.
Jag önskar att det hade fungerat-
även om jag inte kände honom riktigt.
Jag också, raring.
Du har kommit in.
Okej. Jag är redo.
Ibland oroar jag mig för att jag är dålig människa.
Att jag inte har något samvete.
Anden säger-
att du måste lära dig att vara bekväm med dig själv.
Anden säger-
att du inte tagit din kropp i besittning än.
Om jag inte är i min kropp, var är jag då?
Fem steg åt vänster och olycklig.
Om någon vill starta en egen klubb, hur gör man då?
Det är nog för sent för den här terminen, -
men du kan ansöka om pengar till nästa termin.
Hej!
Får jag komma in?
Okej.
Ska du åka hem över thanksgiving?
Nej, jag ska till Baltimore med Nicolette.
Trevligt.
Hennes pappa brukar tydligen fritera kalkon.
- Du, då? - Nej.
Det är en ansökan. Två.
Jag vill inte gå med i Mobius. Jag har fått nog av avslag.
Det är inte till Mobius. Jag har gått ur portföljklubben.
Du hade rätt, de är självutnämnda skitstövlar.
Jag startar min egen tidning. Jag lovar dig inte en plats där,
men jag tar gärna emot din och Nicolettes ansökningar.
Jag fixar några drinkar.
Okej.
Hej.
Hej. Ledsen att jag stör under thanksgiving, men vi har setts.
Jag kom in genom ditt fönster mitt i natten.
- Ja. - Jag var med Brooke.
Du är hennes syster, va?
Jag skulle bli det.
Har du hennes nummer? Det gamla funkar inte.
Nej.
Vet du vart hon tog vägen?
Hennes ytterdörr är fortfarande igenbommad.
Hon är där uppe.
- Tack, Kareem. - Varsågod.
Hej.
Får jag komma in?
- Ska du ge dig iväg? - Om några timmar.
Jag ska prova lyckan på västkusten.
Åker du på thanksgiving?
New York är sig inte likt. Det byggs för mycket.
L.A. är kanske stället för mig. I L.A. kommer jag verka smart.
Jag ville säga...
Jag vet att du är ledsen.
Inte så ledsen.
- Inte? - Nej.
- Åt helvete med det, då! - Nej!
Nej, vänta.
Jag har letat efter dig.
Jag har varit här.
Allt väl? Ekonomiskt?
Ja.
Mamie-Claire gav mig min del av förtjänsten av T-shirtarna.
Det räckte precis till att betala min skuld och lämna stan.
Vad ska du göra i L.A.?
Jag vet inte.
Jag tror att jag är sjuk, men jag vet inte om min sjukdom har något namn.
Jag sitter och stirrar på nätet eller teven-
under lång tid, samtidigt som jag försöker låta bli.
Sen ljuger jag om vad jag har gjort.
Sen blir jag så upphetsad över något att jag blir överväldigad-
och då kan jag inte sova eller göra något.
Jag blir kär i allt, -
men jag förstår inte hur jag ska fungera i världen.
Jag lider nog av samma sjukdom.
Jag önskar att vi hade levt i feodalsamhället-
där man hade sin bestämda plats i världen.
Antingen man var kung eller bonde var man tvungen att var nöjd.
Men vänta.
Du kan ge lektioner nu.
Jag tänkte faktiskt gå på college själv. Jag är inte handikappad.
Visst.
Jag fyllde i några ansökningar. Min uppsats handlar om dig.
Jaså?
Nej! Den handlar om min mamma.
Jag lurade dig.
Ja.
Jag lät Mamie-Claire och Dylan behålla katterna.
Jag gav dem chansen till ett bättre liv, -
bättre än det liv jag kunde ge dem.
Först sa du att de stal dem, men du skänkte bort dem.
Skriv inte det i din berättelse.
Inte för att jag bryr mig, utan för att det inte är en bra iakttagelse.
Vet du vad det lustiga är?
Jag är inte ens klar med första terminen på college.
Det blir inte ens din bästa college-berättelse.
Den blir nog rätt bra.
Tack för att du tittade förbi, -
men jag måste packa klart innan Kareem kommer-
och vi bryter upp ytterdörren.
Det blir svårt att se New York utan att föreställa mig dig här.
Ja.
Brooke?
Det blir inte så storslaget som det min mor och din far planerade, -
men vill du tillbringa thanksgiving med mig?
Meadow hade gjort rika, feta kvinnor mindre feta, dumma barn mindre dumma-
och odugliga rika män mindre odugliga.
Hon ville så gärna vara motsatsen till vad hon var, -
fet, dum, oduglig och rik.
Men det hon inte förstod, -
lika lite som hon inte förstod att hon aldrig skulle få restaurangen, -
var att de där människorna var ingenting jämfört med henne.
De var osynliga inför hennes storslagenhet.
Hon var den sista av sin sort, full av kärlek och misslyckanden.
Världen förändrades och det fanns ingenstans för henne att ta vägen.
Att ge mindre lyckligt lottade en glimt av hopp är ett ensamt arbete.
Översättning: Annika Vasiliadou, Deluxe Ansvarig utgivare: Hansi Mandoki
Distribution: Twentieth Century Fox Sweden AB